ПРОЕКТ!
							
НАРЕДБА №…………… ЗА УСЛОВИЯТА И ИЗИСКВАНИЯТА, НА КОИТО ТРЯБВА ДА ОТГОВАРЯТ ПЛОЩАДКИТЕ ЗА СЪХРАНЯВАНЕ ИЛИ ТРЕТИРАНЕ НА ОТПАДЪЦИ, ЗА РАЗПОЛАГАНЕ НА СЪОРЪЖЕНИЯ ЗА ТРЕТИРАНЕ НА ОТПАДЪЦИ И ЗА ТРАНСПОРТИРАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВЕНИ И ОПАСНИ ОТПАДЪЦИ

Глава първа.
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Чл. 1. С тази наредба се определят условията и изискванията към:
1.	 площадките за съхраняване или третиране на битови, строителни, производствени и опасни отпадъци;
2.	площадките за разполагане на съоръжения за третиране на битови, строителни, производствени и опасни отпадъци;
3.	предварителното съхраняване, третирането и транспортирането на производствени и опасни отпадъци.

Чл. 2. (1) Наредбата не се прилага за:
1. площадките за обратно приемане на отпадъци от опаковки, излязло от употреба електрическо и електронно оборудване (ИУЕЕО), негодни за употреба батерии и акумулатори (НУБА) и излезли от употреба гуми (ИУГ) на мястото на продажба на съответните продукти;
2. площадките, на които се извършва дейност по компостиране на място съгласно § 1, т. 6 от Допълнителните разпоредби на Наредбата за разделно събиране на биоотпадъци и третиране на биоразградимите отпадъци (обн. ДВ, бр. 11 от 31.1.2017 г.);
3. площадки за извършване на дейности с отпадъци с код D 2 - обработване на земята съгласно Приложение № 1 от Закона за управление на отпадъците (ЗУО) и R 10 - обработване на земната повърхност, водещо до подобрения за земеделието или околната среда съгласно Приложение № 2 от ЗУО;
4. обособените площадки за събиране на зелени отпадъци на територията на населените места;
5. местата за предварително съхраняване на опасни отпадъци на територията на лечебните и здравни заведения.
(2) За местата, предназначени за събиране на отпадъци в границите на населените места, включително за разделното им събиране, се прилагат само изискванията на чл. 10. 

Глава втора.
РЕД И УСЛОВИЯ ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПЛОЩАДКИТЕ ЗА СЪХРАНЯВАНЕ ИЛИ ТРЕТИРАНЕ НА ОТПАДЪЦИ И ЗА РАЗПОЛАГАНЕ НА СЪОРЪЖЕНИЯ ЗА ТРЕТИРАНЕ НА ОТПАДЪЦИ
Раздел I.
Ред за определяне на местоположението на площадките

Чл. 3. Местоположението на депата за отпадъци, на претоварните и сортировъчни станции за битови отпадъци, на инсталациите за термично оползотворяване или обезвреждане на отпадъци и на площадките за открито компостиране или за компостиране и биологично третиране на отпадъци в затворени помещения спрямо обекти, подлежащи на здравна защита, и обекти за производство на лекарствени продукти, медицински изделия и козметични продукти се съобразява с минималните отстояния, посочени в приложение №1, и изискванията на тази наредба.

Чл. 4. Депата за отпадъци, площадките за съхраняване или третиране и за разполагане на съоръжения за третиране на отпадъци, с изключение на площадките по чл. 38, ал. 1 от ЗУО, се отреждат с влязъл в сила подробен устройствен план (ПУП), изработен и одобрен по реда на Закона за устройство на територията (ЗУТ) и преминали процедури по реда на глава шеста от Закона за опазване на околната среда.
 
Чл. 5. (1) Местоположението на депата за отпадъци и на площадки за съхраняване или третиране и за разполагане на съоръжения за третиране на отпадъци по чл. 1 се съобразява с:
1. разстоянието от границата на площадката до:
а) границите на урбанизираните територии, в т.ч. до жилищните зони и до вилните зони,;
б) границите на водните обекти и крайбрежните заливаеми ивици;
в) земеделските и горските територии;
2. забраните и ограниченията, свързани с експлоатацията на санитарно-охранителните зони около водоизточниците и съоръженията за питейно-битово водоснабдяване и около водоизточниците на минерални води, използвани за лечебни, профилактични, питейни и хигиенни нужди;
3. забраните и ограниченията, свързани с режима на дейностите в границите на защитени територии и зони;
4. наличие в района на площадките на:
а) подземни води;
б) крайбрежни води;
в) незащитени водоносни хоризонти при максимално водно ниво на дълбочина, по-малка от 1 м под долния изолационен екран на депата за отпадъци;
г) общо и индивидуално водоползване и ползване на водни обекти;
д) защитени територии и зони;
е) недвижими паметници на културата;
ж) площи, за които има предоставени разрешения за търсене и/или проучване на подземни богатства. 
(2) Не се допуска разполагане на площадки за съхраняване или третиране и за разполагане на съоръжения за третиране на отпадъци на територията на:
1. защитени територии по смисъла на Закона за защитените територии и защитени зони по смисъла на Закона за биологичното разнообразие, за които е въведена забрана за дейности, свързани с третиране на отпадъци;
2. археологически, архитектурни и други резервати и обекти, обявени за недвижими паметници на културата;
3. райони с неблагоприятни инженерно-геоложки условия (свлачища, срутища, пропадъчни почви и др.), когато е икономически нецелесъобразно тяхното отстраняване или укрепване;
4. райони с открит карст;
5. терени с потенциална опасност от слягане и пропадане над изоставени минни изработки;
6. поясите на санитарно-охранителните зони на водовземните съоръжения за питейно-битово водоснабдяване и на минералните води, предназначени за питейно-битово водоснабдяване и водоснабдяване за производство на бутилирани води, за лечебни цели, за профилактика, за отдих и спорт и в охранителни зони, определени съгласно Закона за водите, за които е предвидена забрана за дейности, свързани с третиране на отпадъци;
7. находища за открит добив на подземни богатства, включени в Националния баланс на запасите и ресурсите на находищата на подземни богатства;
8. крайбрежни заливаеми ивици, речни русла и защитни диги;
9. райони с опасност от образуване на лавини;
10. охранителните зони на курортните ресурси;
11. други територии, за които със закон са забранени дейности и операции по третиране на отпадъци. 

Раздел II.
Условия за определяне на площадките за съхраняване или третиране на отпадъци и за разполагане на съоръжения за третиране на отпадъци

Чл. 6. (1) Местоположението на площадките за съхраняване или третиране на отпадъци и за разполагане на съоръжения за третиране на отпадъци се съобразява с:
1. възможностите за максимално съвместяване на една площадка на дейности по третиране на отпадъци, като се дава предимство на регионалния принцип за управление на отпадъците и на възможността за съвместно третиране на отпадъци, образувани от повече източници;
2. оптималните разстояния до основните източници на отпадъци;
3. използването на непродуктивни земеделски земи, незалесени райони или райони, заети от храсти и малоценни насаждения, , ерозирали и други негативни релефни земни форми;
4. възможностите за бъдещо разширение на площадката за третиране на отпадъци;
5. осигуряването на възможности за водоснабдяване и електроснабдяване на площадката за третиране на отпадъци и свързването й със съществуващата пътна мрежа;
6. максималното запазване на съществуващите озеленени площи между площадките за третиране на отпадъци и съседните обекти;
7. релефа на местността и посоката и скоростта на ветровете с оглед осигуряване на най-благоприятни условия за разсейване на емисиите на вредни или интензивно миришещи вещества;
8. необходимите мерки за ограничаване на замърсяването на въздуха в района, осигуряващи спазването на пределно допустимите концентрации на вредни вещества в приземния слой на атмосферния въздух и недопускане отделянето на миризми.
 (2) Площадки за съхраняване или третиране на отпадъци и за разполагане на съоръжения за третиране на отпадъци, които са източници на шум над допустимите норми, се разполагат по отношение на жилищните зони на разстояние, което осигурява спазването на пределно допустимите нива на шум.
(3) Разстоянието по ал. 2 се определя след провеждане на необходимите измервания от независими лаборатории, които са акредитирани от Изпълнителна агенция „Българска служба по акредитация“ или от друг национален орган по акредитация, който е страна по Многостранното споразумение за взаимно признаване на Европейската организация за акредитация за съответната област, или отговарят на изискванията за признаване съгласно чл. 5а, ал. 2 от Закона за националната акредитация на органи за оценяване на съответствието и в чийто обхват на акредитация попада показателят шум.

Чл. 7. Площта на територията за разполагане на съоръжения за третиране на отпадъци се определя в съответствие с установените коефициенти на използваемост на територията на площадката, определени в приложение № 2.

Глава трета.
ПРАВИЛА И НОРМИ ЗА ЗАСТРОЯВАНЕ НА ПЛОЩАДКИТЕ ЗА СЪХРАНЯВАНЕ ИЛИ ТРЕТИРАНЕ НА ОТПАДЪЦИ И ЗА РАЗПОЛАГАНЕ НА СЪОРЪЖЕНИЯ ЗА ТРЕТИРАНЕ НА ОТПАДЪЦИ

Чл. 8. (1) Площадките, предназначени за съхраняване или третиране на отпадъци и за разполагане на съоръжения за третиране на отпадъци, се оборудват със:
1. съоръжения, обезпечаващи извършването на дейностите по събиране, съхраняване, оползотворяване и обезвреждане на отпадъците;
2. обслужващи сгради и съоръжения за работещите на територията на площадката;
3. вътрешно площадкови мрежи с осигурени връзки с външната инфраструктура от пътни, ВиК, електрически и други мрежи.
(2) Площадките за съхраняване или третиране на отпадъци и за разполагане на съоръжения за третиране на отпадъци, разположени на територията на предприятие, при чиято дейност се образуват отпадъци, се устройват и застрояват съобразно правилата и нормите за устройство и застрояване на съответното основно промишлено предприятие.

Чл. 9. Територията на площадката за третиране на отпадъци се планира и застроява при спазване на нормите, определени в приложение № 3.

Чл. 10. (1) Местата, предназначени за събиране на отпадъци в границите на населените места, вкл. за разделното им събиране, се определят като:
1. обособени площадки, разположени в урегулирани поземлени имоти, в зоните за паркиране, в уширения на пътното платно или на тротоарите;
2. помещения за събиране на отпадъци, разположени в жилищни и други сгради на нивото на прилежащия им терен.
(2) Местата по ал. 1 трябва да отговарят на следните изисквания:
1. да са разположени възможно най-близо до уличните платна и да има осигурен достъп до тях, като с това не се създават предпоставки и условия за затрудняване на транспортното и на всякакво друго обслужване на прилежащите им сгради и за свободното придвижване на пешеходците по тротоарите и пешеходните зони;
2. да са с трайна настилка (бетонна, асфалтобетонна, с плочи и др.), която осигурява изискванията за устойчивост и носимоспособност, както и възможност за почистване и за защита на почвата от замърсяване;
3. да са с площ, достатъчна за извършване на дейността по събирането и извозването на отпадъците;
4. да са съоръжени със съдове за събиране, които да осигуряват високо ниво на защита на околната среда срещу разпиляване на отпадъците и предотвратяване на вредното въздействие върху човешкото здраве;
5. да са разположени на разстояние не по-малко от 15 м от прозорците на най-близко разположените жилищни сгради или в специално обособени затворени помещения.

Чл. 11. Площадката за съхраняване или третиране на отпадъци и за разполагане на съоръжения за третиране на отпадъци трябва да създава необходимите условия за организация на дейностите по третиране, за опазване на околната среда и за осигуряване на здравословни и безопасни условия на труд, на пожарна безопасност, за физическа защита (охрана) на територията и за икономично използване на земята при висока ефективност на инвестициите.

Чл. 12. Площадката за съхраняване или третиране на отпадъци и за разполагане на съоръжения за третиране на отпадъци се съобразява с:
1. функционалното зониране на територията, в т.ч.:
а) особеностите на технологията за третиране на отпадъците като определяща за проектиране на застрояването;
б) обвързването на технологичните връзки с товарооборота на постъпващите и/или образуваните отпадъци;
в) противопожарните изисквания и изискванията за опазване на околната среда;
2. рационалното използване на територията при осигуряване на:
а) възможност за бърза реконструкция на съоръженията или за смяна на технологията за третиране на отпадъците, а за депата за отпадъци - и възможност за бърза/навременна рекултивация;
б) необходимите и обосновани резерви за разширение на съоръженията без нарушаване на общата структура на зонирането;
3. необходимостта от изграждане на административни и обслужващи сгради или помещения за работещите;
4. благоустрояването на територията на площадката за третиране на отпадъци;
5. вписването на площадката за третиране на отпадъци и нейното застрояване в околния ландшафт.

Чл. 13. (1) На площадките за съхраняване или третиране на отпадъци и за разполагане на съоръжения за третиране на отпадъци се обособяват следните функционални зони:
1. зона за приемане на отпадъците с контролно-пропускателен пункт и везна/измервателен уред;
2. основна зона, върху която се осъществява основната дейност по третиране на отпадъците;
3. спомагателна зона, върху която се осъществява третиране на отпадъците преди основната дейност по третирането им и/или на остатъка след третиране;
4. складова зона;
5. обслужваща (административно-битова) зона.
(2) Разделянето на зони по ал. 1, групирането на съоръженията за третиране на отпадъци в отделните зони и взаимното разположение на самите зони се определят в зависимост от конкретните условия и вида на дейностите и операциите по третиране на отпадъците.

Чл. 14. Разстоянията между сгради и открити съоръжения, в които са монтирани машини, които предизвикват динамични натоварвания и вибрации на инженерно-геоложката основа, се определят нормативно и/или по изчисления, като се отчитат:
1. инженерно-геоложките и хидрогеоложките условия на терена;
2. физико-механичните и деформационните свойства на инженерно-геоложката основа под съоръженията;
3. мероприятията за отстраняване влиянието на динамичните натоварвания и вибрациите върху други сгради и съоръжения.

Чл. 15. В случай, че площадката за съхраняване или третиране на отпадъци и за разполагане на съоръжения третиране на отпадъци ще се изгражда в участък, който попада в район със значителен потенциален риск от наводнения, съгласно чл.146г от Закона за водите, на етап идеен проект на съоръжението се планират допълнителни мерки за защита.

Чл. 16. (1) Местоположението на съоръженията за третиране на отпадъци и обслужващите сгради се определя при спазване на техническите правила и норми за осигуряване на безопасността при пожар и нормативно установените сервитути на елементите на техническата инфраструктура, при осигуряване на най-кратки комуникационни и технологични връзки.
(2) Местоположението на хидравличния, пневматичния и конвейерния транспорт и на тръбопроводите се определя в съответствие с технологичните изисквания за вътрешноплощадковия транспорт, когато се използва такъв.

Чл. 17. Обслужващите пътища на територията на площадките за съхраняване или третиране на отпадъци и за разполагане на съоръжения за третиране на отпадъци и товаро-разтоварните фронтове трябва да осигуряват:
1. единен транспортен процес за предаване на отпадъците за третиране;
2. безопасност на движението;
3. спазване изискванията на техническите правила и норми за осигуряване на безопасността при пожар;
4. контролно-пропускателен режим съгласно изискванията за физическа защита и изискванията за приемане и контрол на постъпващите и на изнасяните от площадката отпадъци.

Чл. 18. (1) В зависимост от дейностите, операциите и технологията на третиране на отпадъците на територията на площадките за съхраняване или третиране на отпадъци и за разполагане на съоръжения третиране на отпадъци могат да се предвиждат:
1. експлоатационни вътрешноплощадкови автомобилни пътища, които осигуряват връзка между отделните съоръжения за третиране на отпадъците, в зависимост от топографските и планировъчните условия;
2. служебни автомобилни пътища, които осигуряват преминаване на пожарни автомобили и подходи към гаражи и паркинги, пунктове за зареждане, складове и други обекти .
(2) На територията на депата за отпадъци се предвиждат самостоятелни пътища за движение на верижните и уплътнителните машини (компактори, булдозери, скрепери и др.) и на автомобилите с голяма товароподемност.
(3) Броят на лентите за движение, широчината на пътното платно и видът на настилката, минималните и максималните надлъжни и напречни наклони, минималните радиуси на хоризонталните и вертикалните криви, напречният профил на пътното платно и възможностите за изграждане и ползване на експлоатационните пътища в процеса на строителството се определят в зависимост от вида и предназначението на пътя, изчислителния обем на превозваните товари, габарита на оразмерителния автомобил и скоростта на движение.
(4) Пътищата по ал. 2 се проектират успоредно на пътищата за автомобилния транспорт, по възможност на по-ниска кота или самостоятелно. При стеснени теренни условия или при неоправдано оскъпяване на обекта от предвиждането на самостоятелен път за верижните и уплътнителните машини може да се предвиди придвижването на машините да става по единия от банкетите на автомобилния път, като банкетът се проектира с широчина не по-малка от 3,5 м и се стабилизира.
(5) При еднопосочни пътища се предвиждат уширения за разминаване.

Чл. 19. Площадковите мрежи за електроснабдяване, телекомуникация, топлоснабдяване и/или газоснабдяване, водоснабдяване и канализация, вкл. и необходимите ретензионни басейни и съоръжения за пречистване на отпадъчни води, се предвиждат в зависимост от местоположението на площадката и възможностите за присъединяване към съответните мрежи на техническата инфраструктура.

Глава четвърта.
ИНЖЕНЕРНО-ГЕОЛОЖКИ, ХИДРОГЕОЛОЖКИ И ХИДРОЛОЖКИ УСЛОВИЯ, НА КОИТО ТРЯБВА ДА ОТГОВАРЯТ ПЛОЩАДКИТЕ ЗА ДЕПА И ЗА РАЗПОЛАГАНЕ НА СЪОРЪЖЕНИЯ ЗА БИОЛОГИЧНО ТРЕТИРАНЕ НА БИОРАЗГРАДИМИ ОТПАДЪЦИ 
Раздел I.
Инженерно-геоложки и хидрогеоложки условия 
Чл. 20. (1) Инженерно-геоложката основа на площадките за депа и за разполагане на съоръжения за биологично третиране на биоразградими отпадъци трябва да отговаря на следните условия:
1. да е хомогенна, от слабо напукани скали или свързани литоложки разновидности в твърда до твърдопластична консистенция;
2. да притежава необходимата носеща способност и устойчивост при натоварване от съоръженията за третиране на отпадъци;
3. да не попада в свлачищни райони.
(2) При оценката и избора на инженерно-геоложката основа за определяне на площадка за депо за отпадъци трябва:
1. да са изпълнени условията по ал. 1 и
2. инженерно-геоложката основа да представлява инженерно-геоложка бариера срещу проникване и разпространение на замърсявания от отпадъчното тяло и да се характеризира със:
а) коефициент на филтрация ≤ 1,0.10(-9) м/сек и дебелина най-малко 5 м - за депа за опасни отпадъци;
б) коефициент на филтрация ≤ 1,0.10(-9) м/сек и дебелина най-малко 1 м - за депа за неопасни отпадъци;
в) коефициент на филтрация ≤1,0.10(-7) м/сек и дебелина най-малко 1 м - за депа за инертни отпадъци.
(3) Когато избраният терен не отговаря на изискванията по ал. 2, отреждането му за площадка за депо според други съществени критерии се допуска, при условие че се предвидят съответни технически мероприятия за осигуряване на необходимата защита на почвата, подземните и повърхностните води.

Чл. 21. Площадките, предназначени за депа и за разполагане на съоръжения за биологично третиране на биоразградими отпадъци, се определят чрез инженерно-геоложки и хидрогеоложки проучвания въз основа на следните геотехнически критерии:
1. геоморфология на района;
2. инженерно-геоложки строеж, литоложки състав, физико-механични и деформационни характеристики;
3. тектонски строеж;
4. физико-геоложки процеси и явления в района на площадката;
5. хидрогеоложки условия, в т.ч.:
а) режим на подземните води;
б) наличие на водоносен хоризонт, основни параметри;
в) взаимодействие между водоносните хоризонти и отделните техни части;
г) химически състав на подземните води и оценка на тяхната агресивност;
д) хидравлична връзка между повърхностни и подземни води;
е) области на подхранване на водите;
ж) зона на аерация;
6. носимоспособност и деформации на инженерно-геоложката основа;
7. устойчивост на терена;
8. поведение при земетръс и други динамични въздействия;
9. дълготрайност на естествените и изкуствените бариери;
10. необходимост от допълнително заздравяване и отводняване на инженерно-геоложката основа;
11. условия за ограничаване миграцията на замърсителите в инженерно-геоложката основа и водите;
12. ниво на риска и опасност от аварии;
13. надеждност на наличната естествена инженерно-геоложка основа и на естествените материали за изолация.

Чл. 22. (1) Видът и обемът на инженерно-геоложките и хидрогеоложките проучвания на площадки по чл. 21 се определят в зависимост от:
1. изискванията към инженерно-геоложката основа на съоръженията за третиране на отпадъци;
2. изискванията към земните недра - в случаите на подземно съхранение на отпадъци;
3. сложността на природните условия;
4. степента на изученост на района, в който се предвижда площадката.
(2) С инженерно-геоложките и хидрогеоложките проучвания по чл. 21 се изясняват условията в района на площадката - геоморфоложкият, геоложкият, литоложкият и тектонският строеж, физико-механичните и деформационните свойства на литоложките разновидности, хидродинамичните, хидрохимичните и миграционните параметри на отделните водоносни и водоупорни хоризонти, инженерно-геоложките явления и процеси и др.

Чл. 23. (1) Инженерно-геоложките и хидрогеоложките проучвания включват:
1. инженерно-геоложки и хидрогеоложки наблюдения;
2. събиране, анализ и обобщаване на данните за инженерно-геоложките и хидроложките условия в района на площадката, в т.ч. на съществуващите материали от предишни проучвания;
3. инженерно-геоложко и хидрогеоложко картиране;
4. проучване на терена и лабораторни изследвания.
(2) За резултатите от проведените проучвания се изработва доклад, който се прилага към заданието за проектиране на ПУП на площадките, предназначени за депа и за разполагане на съоръжения за биологично третиране на биоразградими отпадъци
(3) Показателите по чл. 20, ал. 2, т. 2 се определят само чрез актуални изследвания, като дебелината и площното разпространение на пласта се потвърждават с геофизични проучвания.
(4) Обхватът и обемът на проучванията по ал. 1 се определят в зависимост от изискванията към инженерно-геоложката основа на съоръженията за третиране на отпадъци и степента на изученост на района.

Раздел II.
Хидроложки условия
Чл. 24. Оценката и изборът на местоположението на площадките по чл. 21 в зависимост от хидроложките условия са в пряка зависимост от вида на отпадъците и дейностите или операциите по третирането им, които ще се извършват, по отношение на ограничаване на риска от замърсяване на околната среда от отпадъците в резултат на въздействието на атмосферни и повърхностни води върху съоръженията за третиране на отпадъци.

Чл. 25. Площадките по чл. 21 трябва да отговарят на следните хидроложки условия:
1. да не попадат в крайбрежни заливаеми ивици при изчислителна обезпеченост на максималните водни количества, както следва:
а) 0,1 % - когато върху тях са разположени съоръжения за третиране на опасни отпадъци;
б) 1 % - когато върху тях са разположени съоръжения за третиране на неопасни отпадъци със срок на експлоатация над 10 години;
в) 5 % - когато върху тях са разположени съоръжения за третиране на неопасни отпадъци със срок на експлоатация до 10 години включително;
2. да не попадат в заливаемата територия от хидротехнически съоръжения (ХТС), в зависимост от класа на хидротехническото съоръжение, при изчислителна обезпеченост на максималните водни количества, както следва:
а) при ХТС I клас: 0,01 % - когато върху тях са разположени съоръженията за третиране на опасни отпадъци, 1 % - когато върху тях са разположени съоръженията за третиране на неопасни отпадъци със срок на експлоатация над 10 години, и 5 % - когато върху тях са разположени съоръженията за третиране на неопасни отпадъци със срок на експлоатация до 10 години включително;
б) при ХТС II клас: 0,1 % - когато върху тях са разположени съоръженията за третиране на опасни отпадъци, и съгласно т. 1 - когато върху тях са разположени съоръженията за третиране на неопасни отпадъци;
в) при ХТС III клас: 0,5 % - когато върху тях са разположени съоръженията за третиране на опасни отпадъци, и съгласно т. 1 - когато върху тях са разположени съоръженията за третиране на неопасни отпадъци;
г) при ХТС IV клас: 1 % - когато върху тях са разположени съоръженията за третиране на опасни отпадъци, и съгласно т. 1 - когато върху тях са разположени съоръженията за третиране на неопасни отпадъци.

Чл. 26. (1) С хидроложки проучвания се изясняват хидроложките условия на площадката и се получават сведения, необходими за определяне на заливаемите площи от съществуващите водни течения и ХТС.
(2) Хидроложките проучвания включват:
1. събиране, анализ и обобщаване на наличните данни за хидроложките и метеороложките условия на района на площадката за третиране на отпадъци, вкл. материалите от предишни проучвания;
2. орохидрографска характеристика (водосборна област, инженерно-геоложки строеж, почви, растителност);
3. климатична характеристика (температури, валежи, вятър);
4. отточна характеристика (хидроложка изученост, параметри на средния и многогодишния отток, вътрешно годишно разпределение на оттока, максимални водни количества);
5. определяне заливаемите площи на територията на площадката и на необходимостта от проектиране на отводнителни дренажни системи;
6. хидроложки условия и фактори за избор на площадката;
7. изследване агресивните свойства на водите и др.
(3) За резултатите от хидроложките проучвания се съставя доклад, който се прилага към заданието за проектиране на ПУП на площадката.

Глава пета.
ТЕХНИЧЕСКИ ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ПЛОЩАДКИТЕ ЗА СЪХРАНЯВАНЕ ИЛИ ТРЕТИРАНЕ НА ОТПАДЪЦИ И ЗА РАЗПОЛАГАНЕ НА СЪОРЪЖЕНИЯ ЗА ТРЕТИРАНЕ НА ОТПАДЪЦИ

Чл. 27. (1) Площадките за съхраняване или третиране на отпадъци и за разполагане на съоръжения за третиране на отпадъци трябва да отговарят на следните изисквания:
1.	да имат ограда и ясни надписи за предназначението на площадката, дружеството, което я експлоатира и работното време;
2.	да е посочен видът на отпадъците, които се третират, чрез обозначаване с код съгласно наредбата по чл. 3 от ЗУО на местата за съхраняването им;
3.	 местата за съхраняване на отделните видове отпадъци да бъдат ясно означени и отделени едно от друго, както и от останалите съоръжения в обекта;
4.	да се осигури ограничен достъп до работните места;
5.	да са снабдени с работеща противопожарна система;
6.	да бъде осигурено електрозахранване, водоснабдителни и канализационни съоръжения, и интернет достъп;
7.	да се осигури възможност за измиване на контейнерите и съдовете за съхраняване на отпадъци и работните площи, в случаите когато се изисква и със система за събиране на отпадъчните води от тази дейност, вкл. и на повърхностни (дъждовните и от снеготопене) води, съгласно технологията за третиране на отпадъците;
8.	да са снабдени с достатъчни количества адсорбенти (пясък и др.), които да бъдат използвани при необходимост от задържане и ограничаване на евентуални разливи от течни отпадъци;
9.	всички съдове и съоръжения за събиране и съхраняване на течни отпадъци да бъдат изолирани с непропускащо покритие; да се извършва периодичен контрол за изправността на покритията;
10.	местата и вместимостите за съхраняване на различните по вид отпадъци трябва да са означени и разположени на достатъчно големи разстояния едни от други, така че да се предотврати тяхното взаимодействие, като се има предвид и несъвместимостта на отпадъците;
11.	при съхраняване на леснозапалими или реактивоспособни отпадъци складовете и хранилищата трябва да отговарят и на изискванията на Наредба за предотвратяване на големи аварии с опасни вещества и ограничаване на последствията от тях (обн. ДВ, бр. 5 от 19 Януари 2016г.) и на Наредба № IЗ-1971 от 29 октомври 2009 г. за строително-технически правила и норми за осигуряване на безопасност при пожар (обн. ДВ, бр. 96 от 4 Декември 2009г., в сила от 05.06.2010 г.);
12.	 да имат трайна непропусклива настилка (бетон, асфалт или друг подходящ материал, с необходимата устойчивост на натоварвания и химически въздействия) и в случаите когато е приложимо да се осигури събирането на дъждовните води и евентуални разливи и отвеждането им за третиране към пречиствателното съоръжение за отпадъчни води, ретензионен резервоар/басейн или в канализационната мрежа;
13.	да имат подходяща шумоизолация, осигуряваща спазването на пределно допустимите нива на шум, в случаите когато е приложимо при дейности по третиране на отпадъци, съгласно одобрения проект за застрояване.
14.	да бъдат осигурени помещение за персонала  и зона за управление и контрол (наблюдение на влизащите и излизащите превозни средства и хора).
15.	да са снабдени с везна или измервателни уреди за измерване на доставяните отпадъци, която се калибрира съгласно нормативните изисквания от съответните органи, а в случаите, когато е приложимо и на уреди за измерване на радиация, съдържание на живак и живачни съединения и др.; измерването на доставяните отпадъци може да се извършва и въз основа на писмен договор с лица, притежаващи съответните измервателни уреди;
	(2) Площадките за третиране на отпадъци от опаковки, ИУЕЕО, НУБА, отработени масла (ОМ) и излезли от употреба моторни превозни средства, и ИУГ трябва да отговарят и на изискванията на наредбите по чл. 13, ал. 1 ЗУО за съответния вид масово разпространени отпадъци.
Чл. 28. (1) Съоръженията за съхраняване на опасни отпадъци, а когато е приложимо и съдовете за опасни отпадъци, трябва да отговарят на следните изисквания:
1.	опасните отпадъци да се събират в добре затварящи се стационарни или превозими съдове и/или на закрити площи с непропусклива повърхност;
2.	да се експлоатират така, че да не се допусне загуба или смесване на отпадъците;
3.	да бъдат снабдени с колектори за улавяне на изтекли или разсипани течности или насипни материали; обемът на колекторите трябва да бъде поне 10 % от общия обем на резервоарите;
4.	стационарните контейнери и събирателните обеми да бъдат конструирани така, че да позволяват ремонтни работи и проверки под тяхното дъно; всички контейнери трябва да бъдат проектирани и изработени така, че да издържат на евентуалните разяждащи въздействия на съхраняваните отпадъци, да бъдат снабдени с двойни дъна и да бъдат лесно проверявани за изтичания;
5.	съдовете за съхраняване на отпадъците да са корозионно устойчиви и да са конструирани така, че да предпазват околната среда от вредни емисии; допустимо е използването на открити съдове само за производствени неопасни отпадъци, несъдържащи летливи компоненти;
6.	резервоарите да са оборудвани с уреди за контрол на нивото, температурата и налягането, в случаите когато е приложимо;
7.	резервоарите да са съоръжени с преливник и предпазен клапан със сигнализация, гръмоотвод и пълнеща система с автоматично прекратяване на пълненето, в случаите когато е приложимо;
8.	всички тръбопроводи за замърсени отпадъчни води или течни отпадъци да са монтирани над земното равнище или за съществуващи такива под него, но с ревизионни отвори с достъп на земната повърхност за лесното откриване и отстраняване на изтичания. Под тях да има бетонни корита, по които да се оттичат водите, за да не се допусне замърсяването на почвата. Да се извършва периодичен контрол и отчетност за изправността на съоръженията, по начин определен с условията на разрешението по чл. 67 от ЗУО, на регистрационния документ по чл. 78 или на комплексно разрешително по чл. 117 от ЗООС;
9.	съдовете за съхраняване на опасни отпадъци  се обозначават с добре видими надписи „опасен отпадък“, код и наименование на отпадъка съгласно наредбата по чл. 3 от ЗУО.
	(2) Съдовете за съхраняване на НУБА и на ОМ трябва да отговарят и на изискванията на съответната наредба по чл. 13, ал. 1 ЗУО.

Чл. 29. Следните групи отпадъци трябва да се прехвърлят и съхраняват в отделни съоръжения:
1.	Органични отпадъци, съдържащи халогенирани въглеводороди, нитрити, цианиди, други органични вещества. Контейнерите, с които се доставят тези отпадъци, трябва да са снабдени със сепаратор и преливник за отдекантиране на течността над утайките.
2.	Неорганични отпадъци:
	а) отпадъци с алкална реакция;
	б) отпадъци, съдържащи азотна киселина;
	в) други отпадъци с кисела реакция;
	г) отпадъци, съдържащи нитрити;
	д) отпадъци, съдържащи цианиди;
	е) отпадъци, съдържащи хромати;
	ж) отпадъци, съдържащи комплексообразуващи вещества.

Глава шеста.
ТРАНСПОРТИРАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВЕНИ И ОПАСНИ ОТПАДЪЦИ

	Чл. 30. Транспортирането на производствени и опасни отпадъци се извършва само от лица, притежаващи регистрационен документ за транспортиране по чл. 78 от ЗУО. 

Чл. 31. (1) В случаите, когато транспортирането на опасни отпадъци попада под изискванията на международното и европейското законодателство за транспортиране на опасни товари, то отпадъците следва да се считат за опасен товар.
	(2) По отношение на отпадъците по ал. 1 се спазват изискванията на Наредба № 40 от 14.01.2004 г. за условията и реда за извършване на автомобилен превоз на опасни товари (обн. ДВ. бр.15 от 24 Февруари 2004 г.) и Наредба № 46 от 30.11.2001 г. за железопътен превоз на опасни товари (обн. ДВ. бр.107 от 11 Декември 2001г.).
(3) Опасните отпадъци, образувани от дейността на лечебните и здравните заведения се предават за транспортиране съгласно наредбата по чл. 43, ал. 3 ЗУО за изискванията към дейностите по събиране и третиране на отпадъците на територията на лечебните и здравните заведения.
(4) Вторичните опаковки (стационарни и/или превозими съдове/контейнери) за отпадъците по ал. 3 трябва да са изработени от твърд непропусклив материал, непозволяващ пробиване.
(5) Забранява се транспортирането на други отпадъци в транспортни средства, предназначени за транспортиране на отпадъци по ал. 3.

	Чл. 32. Товародателят е длъжен:
	1. при транспортиране на неопасни производствени отпадъци да използва само изправни опаковки;
	2. при транспортиране на опасни отпадъци допълнително към изискванията по т. 1:
	а) да класифицира опасните отпадъци като опасен товар в съответствие с чл. 31;
	б) да изготви идентификационен документ по образец съгласно приложение № 8 на Наредба № 1 от 04.06.2014 г. за реда и образците, по които се предоставя информация за дейностите по отпадъците, както и реда за водене на публични регистри (обн. ДВ, бр. 51 от 20.06.2014 г.);
	в) да използва само опаковки, средства за едро пакетиране и резервоари, които се допускат за превоз на съответния опасен товар;
	г) да маркира и етикетира опаковките по буква "а" в съответствие с изискванията на нормативните актове по чл. 31, ал. 2.
	д) да спазва предписанията, отнасящи се до начина на изпращане на товара, и ограниченията, свързани с изпращането;
 	е) да се убеди, че превозвачът има регистрационен документ за транспортиране на отпадъци по чл. 78 от ЗУО за съответния вид отпадък и че копие от него се намира в транспортното средство;
	ж) да предаде на превозвача "Писмени инструкции за действия при аварии" съгласно приложение № 3.

Чл. 33. Ако товародателят не е причинител на опасния отпадък, причинителят на опасния отпадък е длъжен да предостави на товародателя пълна и истинна писмена информация, сведения и документи за опасния товар, необходими за изпълнението на неговите задължения.
	
Чл. 34. Допуснати до превоз опасни отпадъци се транспортират с технически изправни специализирани или универсални превозни средства.
	
Чл. 35. При условие на сключен договор за превоз превозвачът има право да откаже превоза, ако е нарушена целостта на някой от съдовете/опаковките или видът им не е в съответствие с предписанията, или товарът не отговаря на обявения в превозния документ.

Чл. 36. Превозвачът е длъжен:
	1. да се убеди, че товародателят му е предал транспортно - съпроводителните документи и те се намират в транспортното средство;
	2. да следи за липси в товара; за неуплътнения или разкъсвания на опаковките; за превишаване на допустимото максимално натоварване на превозното средство;
	3. да маркира, етикетира и обозначи превозното средство според изискванията на нормативните актове по чл. 31, ал. 2.
	4. да постави втора табела съгласно образеца в приложение № 5до маркировката по т. 3 за опасен товар (предупредителната оранжева табела), съответно:
	а) отпред и отзад на товарния автомобил;
	б) на двете надлъжни страни на вагон;
	5. да осигури в транспортното средство наличието на:
	а) копие от регистрационен документ за транспортиране на отпадъци по чл. 78 от ЗУО;
	б) копие от договор и/или заявка за изпълнение на превоза;
в) идентификационния документ по чл. 32, т. 2, буква „б“;
	г) личните предпазни средства за екипажа, необходими при действие в аварийни ситуации;
	6. при аварийно изпускане на товар по време на превоза да действа в съответствие с инструкциите за действия при аварии по чл. 32, т. 2, буква "ж".

	Чл. 37. Превозвачът носи отговорност  като участник в транспортния процес, а също и при доказване на умишлени непозволени действия с поверения му товар.

	Чл. 38. Товародателят или товарополучателят трябва да осигури в случай, че не е уговорено друго, подходящо почистване или инактивиране на превозното средство.

Допълнителни разпоредби

§ 1. По смисъла на тази наредба:
1. "Биоразградими отпадъци" са отпадъците по смисъл на § 1, т. 3 от Допълнителните разпоредби на ЗУО.
2. "Депо за отпадъци" е съоръжение за депониране на отпадъци върху земята или под земята, включително вътрешни площадки за депониране на отпадъци на територията на предприятията (т.е. депа, където причинителят на отпадъци извършва обезвреждане на отпадъци на мястото на образуването им) и самостоятелни площадки, предназначени за съхраняване на отпадъците, които се експлоатират за срок, по-дълъг от една година. За депа не се считат съоръженията, където се извършва разтоварване на отпадъци с цел осигуряване на подготовката им за по-нататъшно транспортиране за оползотворяване, предварително третиране или обезвреждане на друго място, съоръженията за съхраняване на отпадъци преди оползотворяването или предварителното им третиране за период, по-малък от три години, и съоръженията за съхраняване на отпадъци преди обезвреждането им за период, по-малък от една година.
3. "Защитни диги" са хидротехнически съоръжения за предпазване на определени територии и обектите върху тях от вредното въздействие на водите.
4. "Открит карст" са разкритите на земната повърхност и лишени от седиментна, почвена и растителна покривка форми на релефа като кари, въртопи, понори, фунии и др.
5. "Площадка за съхраняване или третиране на отпадъци и за разполагане на съоръжения за третиране на отпадъци" е територия, на която се предвижда разполагане на съоръжения за третиране на отпадъци по смисъла на дефиницията в т. 44 от § 1 от Допълнителните разпоредби на Закона за управление на отпадъците.
6. "Съоръжение за третиране на отпадъци" е всяко строително съоръжение, инсталация или друго стационарно или преместваемо техническо съоръжение или оборудване, предназначено за извършване на дейности или операции по третиране на отпадъци, включително свързаните с него обслужваща техническа инфраструктура и спомагателни и обслужващи сгради, строителни съоръжения или преместваеми обекти.
7. „Свлачищни райони“ са естествени или изкуствени склонове и откоси, които се движат или могат да се въведат в неустойчиво състояние под влияние на комплекс от природни и техногенни фактори и са регистрирани в публичния регистър на свлачищните райони по чл. 95, ал. 2 от ЗУТ.
8. „Обекти, подлежащи на здравна защита“ са обектите по смисъла на § 1, т. 3 от допълнителните разпоредби на Наредбата за условията и реда за извършване на оценка на въздействието върху околната среда (обн., ДВ, бр. 25 от 2003 г.).

§ 2. Наредбата въвежда изискванията на Приложение I, т. 1.1 и 1.2 на Директива 1999/31/ЕС на Съвета от 26 април 1999 г. относно депонирането на отпадъци (специално българско издание: глава 15, том 5).

ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

§ 3. Член 3 не се прилага за въведени в експлоатация или с приключила процедура по глава шеста от ЗООС депа за отпадъци, претоварни и сортировъчни станции за битови отпадъци, инсталации за термично оползотворяване или обезвреждане на отпадъци и площадки за открито компостиране или за компостиране и биологично третиране на отпадъци в затворени помещения. 

§ 4. Наредбата се издава на основание чл. 43 ал.1 от Закона за управление на отпадъците.

									Приложение № 1 към чл. 3
Вид дейност по управление на отпадъци	Минимално отстояние до обекти, подлежащи на здравна защита	
Депониране на инертни отпадъци	300 м	
Депониране на неопасни отпадъци	500 м	
Депониране на опасни отпадъци	1000 м	
Претоварни и сортировъчни станции за битови отпадъци	300 м	
Термично оползотворяване/обезвреждане (изгаряне и пиролиза)	500 м	
Открито компостиране	1000 м	
Компостиране и биологично третиране на отпадъци в затворени съоръжения	300 м	

Приложение № 2 към чл. 7

Коефициенти на използваемост на територията на площадките за третиране на отпадъци

1. Коефициентът на използваемост на площадките за третиране на отпадъци се определя като отношение на площта, застроена с основни и спомагателни съоръжения за третиране на отпадъците, с обслужващите административни, битови и други сгради и помещения, със складове и навеси и с надземни и подземни площадкови мрежи на техническата инфраструктура (пътища, тротоари, пешеходни алеи, водоснабдителни и канализационни площадкови мрежи и съоръжения, електрически уредби, естакади и други площи, заети от открити производствени площадки, складове и паркинги), към общата територия на площадката.
2. В общата площ на площадката не се включват:
а) предвидените озеленени площи на територията на площадката за третиране на отпадъци;
б) площите за здравна защита на селищната среда извън територията на площадката за третиране на площадката.
3. Минималните коефициенти на използваемост на площадките за дейности и операции по третиране на отпадъците се определят съгласно таблицата.

№
	Площадки за третиране
на отпадъци

	Коефициент на
използваемост
на територията
на площадката	
1.	Депониране
	0,90	
2.
	Термично оползотворяване/ обезвреждане
(изгаряне и пиролиза)	0,80	
3.	Компостиране
	0,75	
4.	Събиране, съхраняване
и предварително третиране	0,80	
5.	Рециклиране
	0,85	
6.
	Други физико-механични и химични
методи за третиране на отпадъци	0,85	

Приложение № 3 към чл. 9

Норми за планиране и застрояване на площадки за третиране на отпадъци	
№

	Площадки
за третиране
на отпадъци

	Максимално
допустима
плътност на
застрояване, 
П
	Максимално
допустима
интензивност на застрояване,
Кинт	Минимална 
озеленена площ
в % от
общата
площ	
1.

	Депониране

 	80

	-

	10 % от незастроената
площ + 50 % от
рекултивираната
площ на депото	
2.
	Термично оползотворяване/
обезвреждане
(изгаряне и пиролиза)	60	1,8	25	
3.	Компостиране
	70	2,4	25	
4.
	Съхраняване и
предварително третиране	70	1,8	25	
5.	Рециклиране
	70	2,4	25	
6.

	Други физико-механични
и химични методи за
третиране на отпадъци	
70	
1,8	
25	

         Приложение № 4 към чл. 32, т. 2, буква ж)

Примерно съдържание на „Писмени инструкции за действия при авария“

1.	Общи данни за товара
1.1.	Официално означение (наименование) на товара или на групата товари с идентични опасности, клас и номер на товара или групата товари, номер на опасността по ООН.
1.2.	Описание с дадени физико-химични свойства - например агрегатно състояние, евентуално оцветяване, миризма и др., което би дало възможност за локализиране на неуплътнения в опаковката/пратката.
1.3.	Вид на опасността (кратко изброяване на опасностите).
1.4.	Основна опасност.
1.5.	Допълнителни опасности, включително възможни дългосрочни въздействия и опасности за околната среда.
1.6.	Поведение на отпадъка при пожар или загряване (разпадане, експлозия, отделяне на отровни газове и др.).
1.7.	Евентуални опасни реакции при контакт с вода.
1.8.	Лични предпазни средства за екипажа.
1.9.	Данни за материали и лични предпазни средства, определени за членовете на екипажа на транспортното средство, в зависимост от вида на опасния товар.
1.10.	Спешни мерки (данни за действията на водача).
1.11.	Изключване на двигателя.
1.12.	Ограничаване на възможностите за съприкосновение с открит пламък или източник на искрене.
1.13.	Изолиране и сигнализиране на мястото на аварията; предупреждаване на останалите участници в движението или преминаващите.
1.14.	Информиране на обществеността, например даване на указания за заставане откъм надветрената страна на автомобила.
1.15.	Уведомяване на съответните органи на МВР.

2.	Аварийни действия
2.1.	При свободно изтичане на товара
2.2.1.	Данни за действията на екипажа за ограничаване изтичането на товара и използването на личните предпазни средства, доколкото това не представлява опасност за самия екипаж.
2.2.	При възникване на пожар
2.2.1	Данни за действията на екипажа при възникване на пожар и средствата за борба с него, доколкото това не представлява опасност за самия екипаж.

3.	Първа помощ
3.1.	Данни за действията на екипажа, в случай че членовете му или други лица са били в контакт с превозвания товар.

4.	Допълнителни указания по преценка на причинителя на отпадъка или товародателя.

Приложение № 5 към чл. 36
Образец на табелата по чл. 36, т. 4